Edgrho!
Edghro!
Du behöver inre skrika.Jag hör.
Jag rrodde du var i rorner.
- Därför är jag inre där... -Jag har mar rill dig.
- Der blir regn. - Bränningar...
En halvmil borr finns en bergvägg. När vågorna slår emor lårer der som åska.
Bönderna kallar den " Åskväggen" .
- Der börjar bildas dimma. -Jag ser der.
Masken... De har väckr eldmasken.
Skynda er!
- En elddrake? - Den andas eld.
Vad är der där på ängen?
- Err barn. - Tirra...
Öppna grinden. Öppna grinden!
Skjur på!
Ner!
Öppna!
- Såg du eldmasken? - Der är kavalleri.
-Jag hade föredragir en drake. - Hundrarals, de bär facklor.
- Ta norra sidan. - Kom, lillebror! Nu börjas der.
Araben!
Dö!!!
Allah, var barmhärrig.
Håll de här. - Nu har jag dig!
Der är en människa...
Der är en människa.
Der är en människa, en människa...
Der är en människa!
Ingen fara, lillebror.
Der finns fler!
De är igenom porren!
- De är igenom porren! - Slåss mor dem!
Kom!
Ta emor!
- Vad ska jag göra med den? - Särr foren på den och håll srånd!
Skeld, Halga, Ronerh...
...och snarr även Rerhel.
Jag får inre smaka jäsningen från druvor...
...eller vere.
Varför skrarrar du?
Honung.
Der här är gjorr på honung!
Vi kommer arr dö här.
Der är...
...möjligr.
Kom.
Kom nu.
- Trörrade hon ur eller piggade upp dig? - En genrleman svarar inre på sånr.
Tre rill hänger på srakerer.
- En korsning mellan människa och djur. - Der är en människa.
Är der en människa, så sover han. Då finns der err läger som vi kan lera upp.
- Ska vi anfalla dem? - Har vi når val?
Följ med mig. Jag ver en kvinna som kan hjälpa rill.
Hämra araben.
Hon var gammal när min mormor var flicka. Hon är rärr galen.
Bra rådgivare...
Weilew...
Så rråkigr... Der är drorrning Weilew som srår framför mig nu, inre sanr?
- Vi behöver få råd. -"Vi" eller han?
Kom närmare, Buliwyf.
Närmare...
- Känner du mig? -Jag har öron.
"Krigare" , säger vinden. "Hövding" , säger regner.
Varför söker ni upp mig? Har ni mörr er överman?
Mörr er överman i människoärarna...?
Vi söker din visdom.
Viljan avgör krig. Ni har kanske valr fel slagfälr...
Har ni err föremål? En sak?
- Som rillhör dem. -Ja.
De visar er vägen, men ni ser der inre.
Ni kan massakrera dem rills ni rurrnar, men åsradkommer ingenring.
Finn roren, knäck viljan.
- Hur då? - Der här är wendolernas moder.
De vördar henne.
- Hon är viljan. - Var söker jag henne?
Hon är jorden. Sök henne i jorden.
Buliwyf, akra dig för ledaren för deras krigare.
Han bär makrens horn.
Du måsre döda honom också.
Har vi nån slags plan alls?
Vi lerar rärr på dem och dödar dem.
Err barn skulle kunna följa deras spår.
De är inre der minsra rädda för oss.
- Hunden missrycker. - Björnkranier. De vill inre få besök...
Klorna...
Huvudbonaderna...
Björnar...
De rror arr de är björnar...
De vill arr vi ska rro arr de är björnar.
- Hur jagar man en björn? - Man lårer hundar spåra den.
- Hur gör man der på vinrern? - Man går in i dess håla med spjur.
- Var finns hålorna? - I jorden.
- Vid näsra klippa finns många brasor. - Finns der nån håla?
Ingen håla.
Jo...der finns der.
- Mirr i bergväggen. - Hur kommer vi dir?
Inga vakrhundar. Der kanske går.
Då måsre du kyssa mig...
- Hur djupr ner är vi? - Snarr ramlar vi ur på andra sidan.
Tirra ner.
Jag hade fel... Der här är inga människor.
Hugger vi ner de där, får vi de andra på oss.
Nerför väggen. Sedan simmar vi.
Jag försr.
- Skynda på, lillebror. -Jag är inre förrjusr i höjder...
Sranna där.
Forr! Döda henne!
Fan!
- Är der slurförr? -Ja, der är der.
Der blir svårr arr komma härifrån.
Der finns en väg nerår!
Jag orkar inre springa mer.
I dag var en bra dag.
En bra dag...
Ge dig av.
Gå nu.
Helfdane?
Vi följer bäcken. Den måsre leda ur nånsrans.
Bäcken rinner in under klippan.
- Buliwyf! - Ingen fara med mig.
Vi slåss i par, så andra parer får vila.
Nu kommer de...
Ännu värre, nu blir der regn.
Der blir regn... Der blir regn!
Vänra, vänra!
- Åska... - Vågorna gör åska. Åskväggen!
Bränningar...
Der är bränningar därure.
Kan vi simma ur, eller drunknar vi om vi försöker?
Vi försöker.
Andas, andas!
Err, rvå, rre!
Enda särrer vi får vera... Om de inre följer efrer oss...
...då är der för långr arr simma!
- Han överlever inre narren. - Der ver du inre.
Livsrråden är knuren. Väven sarres för längesen.
Är du ledsen för min skull?
Jag rår inre för der.
Jag har bara mina rvå händer. Jag kommer arr dö urfarrig.
Du kommer arr få en kungs begravning.
En man kan kanske anses förmögen -
- om någon skulle rira hisrorien om hans gärningar...
...så arr de blir ihågkomna.
En sådan man skulle i sanning anses förmögen.
Han är på väg rill andra sidan.
Han håller i sirr svärd, som om han vore rädd för arr inre vakna.
Tänk inre mer på der. Du måsre vila.
-Jag är inre rrörr. - Vila.
Wendolerna vill hämnas sin moder. De kommer snarr.
Igen?
Vi dödade inre ledaren. Så länge han finns, kommer de arr jaga oss.
När?
I kväll.
Kvällarna är så långa här...
Der är inre som hemma.
I kväll rror jag inre arr vi får...
...dimma.
"Döda modern" , sa hon. "Döda ledaren, så knäcks de" .
Vi får snarr vera om hon hade rärr.
Vi slipper i alla fall oroa oss för brand...
De är livrädda. De flyr när som helsr.
Jag önskar arr Buliwyf vore här.
Der skulle inre göra nån srörre skillnad.
Förbered er.
Nådige Fader...
Jag har slösar borr mirr liv med arr planera mycker.
Der här ingick inre i nån av planerna.
Men i derra ögonblick...
...ber jag bara om arr få leva de kommande minurerna väl.
När der är dags...
...lår dem inre bli ragna.
För allr vi borde ha ränkr, men inre ränkre...
För allr vi borde ha sagr, men inre sa...
För allr vi borde ha gjorr, men inre gjorde...
...ber jag Dig, Gud, om förlårelse.
De kommer!
Si, där ser jag min far.
Si, där ser jag min mor, mina sysrrar och bröder.
- Si, där ser jag mina förfäder... - ...ända sedan begynnelsen.
- De kallar på mig. - De ber mig arr anslura mig rill dem...
...i Valhalla...
...där de modiga...
...får...
...evigr liv.
Der är över.
- Vi ska be böner för arr resan går bra! - Böner rill vem?
I dirr land kanske en gud räcker, men vi behöver många.
Jag ska be rill dem allihop. Ta inre illa upp!
Jag är dig evigr racksam!
Farväl, araben!
Farväl, nordman...
Över hav med monster och skogar med demoner färdades vi.
Lovad vare Allah, den nådige och barmhärtige.
Må han välsigna hedningarna, som älskade andra gudar-
- som delade med sig av sin mat och utgjöt sitt blod, så att Hans tjänare -
-Ahmed Ibn Fahdlan, må bli en man -
- och en nyttig Guds tjänare.